Ved vi mon alle, hvor vi hører til?
Og hvis vi inderst inde ved det, -
- hvorfor gør vi så ofte intet ved det?
Der må være mere her i livet, -
- en mening med os alle, et sted, hvor vi hører til.
Du var mit hjem.
Det vidste jeg straks, da jeg traf dig den aften for mange år siden.
Tak!
Tak til bandet. Efter dem må jeg da tage mig godt ud.
Det må man lade Margaret Thatcher ...
Om man kan lide hende eller ej, så er hun Tory-partiets stærkeste mand.
Charlie!
- Hej, Søs. - Du er iskold.
- Ingen taxaer. Det er Guds straf. - Du tror da ikke på Gud.
Er det Henry? Han er flot.
Hej, jeg hedder Charlotte.
Undskyld, jeg ikke kom til brylluppet.
Jeg er elendig til at overholde aftaler.
Hun er en skør kule, men det har du vel opdaget.
Du skal præsenteres. Kom.
Mor og far, det er Sarahs søster Charlotte.
- Naturligvis. Goddag. - Mr. og mrs. Bauford.
Gud være lovet, I har samme efternavn.
Mig en fornøjelse, Charlotte. Eller kalder du dig Charlie?
- Jeg ser herrens ud, så ... - Jeg viser dig badeværelset.
... men ifølge en etiopier skulle det betyde:
"Jeg har lige spist en smaddergod tærte. Ha, ha."
Undskyld.
Lad mig se dig. Hvor ser du smuk ud, søde.
- Og du har kjole på. - Åh, hold op.
Jeg ligner Ivana Trump efter et par omgange.
- Kom her. - Hvad er der?
- Tasken. - Det nytter ikke noget.
Jeg hader det her.
- Hvad synes du om ham? - Han er sød.
- Rigtig lækker. - Han er sød og sjov og ... vild.
Han er meget engelsk. En meget engelsk englænder.
Du rødmer.
- Hvordan går det derhjemme? - Vi savner dig.
- Og arbejdet? - Utrolig spændende.
Jeg har fået en historie om et harmonikasammenstød.
- Lysner det? - Jeg er topjournalist.
- Det bliver du. - En dag.
Det er på tide, at jeg lader pladsen for en ganske særlig gæst.
Beklager afbrydelsen, men Baufords søn Henry vil gerne have ordet.
Tak. Mine damer og herrer, vi er bl.a. samlet i aften -
- for at hylde Lawrence Bauford -
- for arbejdet som bestyrelsesformand i Aid Relief International.
Sarah!
- Men, skat, dog ... - Hun har skåret sig.
Går det bedre nu?
Det er eddermame overpris.
1000 pund for et måltid mad og lidt lir på dansegulvet.
Men vi bliver da fulde i en god sags tjeneste, ikke?
Skål!
- Få ham ud. - Det er lidt svært ...
Gør noget.
20 dask pr. næse.
Lokaleleje 20, 30 for maden. 50 i faste omkostninger.
Værsgo, Jojo, her er din andel.
Undskyld. I har ikke fået hilst.
Det er Jojo.
Maden interesserer ham, for da jeg mødte ham, var han så sulten, -
- at han tyggede på sin egen tunge. Det får man jo ikke i Cæsarsalat.
Nej, helt ærligt, han var en bunke knogler i en sø af lort.
Ikke civiliseret lort, men det her gule, flydende, ækle lort.
Jeg har 2000 børn med samme problem, -
- men bevillingerne i min lejr røg, så de måtte spise fluer.
Jojo spurgte hvorfor. Derfor viser jeg ham det her.
"Grundet det politiske klima -
- kan vi ikke længere arbejde i det kommuniststøttede Etiopien."
Er det rigtigt, eller skal det have en positiv drejning?
Godt, dr. Callahan, De kom til orde. Så kan De godt gå.
Vi må lige forklare drengen det her med ord, han forstår.
To tusind liv. Hvad får man får de penge? En ny bil?
Et par nye patter til konen?
Lad os nu bare høre.
I min lejr med 30.000 mennesker dør 40 hver dag.
Jeg har mæslinger, tyfus, kolera. Alle kendte sygdomme.
Om seks uger er de alle sammen døde.
Sig nu noget.
Nåh ... I vil have abenummeret, ikke?
Skal han lave den her "ho-ho-ho" for jer?
Så gør han det.
Det gør han gerne.
Der er 300 kalorier i en banan. Mere end han får på en dag.
I kan få ham til alt.
Alle går ud nu, tak.
Sir?
Vær venlig at komme ud nu.
POLITISTATION
Dr. Callahan, formoder jeg?
Jeg var til stede i aften og blev overbevist.
"Egress". Det lyder prætentiøst nok til at være noget velgørenhd.
Nej, nu kan jeg huske det.
Jeg var i Indien, da I arbejdede på grænsen til Afghanistan.
Jeg hørte, at I slap ind. Der er stadig mange, der dør derovre.
- Det er der altid, doktor. - Ja, men jeg er ikke kriger.
- Jeg er i nødhjælpsbranchen. - Ja, det kunne jeg høre.
Du har dit nødhjælpsarbejde, og jeg har mit nødhjælpsarbejde.
Er det ikke et sjovt sammentræf?
Jeg vil gerne ind i Etiopien, og du er der allerede.
- Ellers tak. - Jeg betaler, naturligvis.
Nej.
"I min lejr med 30.000 mennesker dør 40 om dagen."
"Om seks uger er de alle sammen døde."
En mild overdrivelse måske, men meget effektiv.
Hvornår er CIA begyndt at interessere sig for hungersnøden i Afrika?
De er da fra CIA, ikke?
Jeg er nysgerrig. Den forestilling i aften, var det et råb om hjælp?
- Eller om opmærksomhed. - En pressekonference.
Nej, en uafhængighedserklæring.
Frihed er kostbar. Du skulle se, hvad jeg måtte bøde i kaution for dig.
- Ellers tak. - Lidenskab koster ikke noget.
Hvis du leder efter en dansende bjørn, så prøv i et cirkus.
Cigaretter ved daggry.
Enten er du ude af dig selv af lykke, eller også har du ikke sovet.
- Skal jeg ringe efter en taxa? - Det har jeg gjort.
- Hvordan går det med hånden? - Fint.
- Er Henry ...? - Han sover stadig.
- Jeg kommer til at savne dig. - I lige måde.
Bliver det hele for engelsk, så ring. Så sender jeg en US-nødhjælpspakke -
- med makaroni og ost, æbletærte og et par gummisko.
De vil gå rent ind her i det modebevidste London.
- En vogn til miss Jordan. - Tak.
Den er kommet.
Hils sovetrynen og sig pip-pip, cheerio, eller hvad de nu siger her.
- Jeg elsker dig. - I lige måde.
- Hej, Søs. Pas på dig selv. - I lige måde.
...undslap på vej til immigrationskontoret i Heathrow.
Liget af ham blev fundet her under afkørsel 5.
Indledende undersøgelser tyder på, at han døde af kulde.
Ifølge en talsmand skete det på grund af personalemangel.
Drengen var blevet anholdt ved et velgørenhedsbal i London.
En Nicholas Callahan, som er nødhjælpsarbejder i Etiopien, -
- afbrød festlighederne med en bøn om mere hjælp til Afrika.
De hørte Aidan Pickering fra INS.
Da Dubuc startede, kunne man se, hun var inspireret af Van Gogh.
Det er i alle hendes landskaber, men i dette abstrakte billede -
- er hun langt mere beregnende og moden.
Hun bruger temaet tiltrækning og afsky, -
- mørke mod lys.
Her har vi et værk, som efter min mening har endnu mere følsom dybde.
Smukt, ikke?
Vi har andre af hendes værker, som jeg synes, De skal se.
- Er du nu klar over, hvad du gør? - Ja.
Jeg har talt med alle hjælpeorganisationer og ambassader.
- 40.000 pund ... - 40.000? Hvad taler du om?
Jeg kan købe forsyninger i det sydlige Sudan -
- og transportere dem til Tigray.
Jeg har hævet mine sparepenge, men mangler 8000.
- Sådan gøres den slags ikke. - Jeg er fast besluttet.
Send pengene og lav velgørenhedsarbejde.
Du skal ikke tage til et hul i Afrika for at dulme din samvittighed.
- Det er bare for ... - For hvad?
- Det er ikke den mest voksne måde. - Måske vil jeg ikke være voksen.
Godt.
Udmærket.
- Hvis det er det, du vil ... - Det er det.
- Jeg hjælper med at skaffe pengene. - Tak.
Jeg taler med far. Han kender alle.
Men Etiopien er altså lidt ... Det skal nok gå.
Vi skaffer pengene.
- Tag med. - Selv om jeg kunne ...
- Kan du ikke det? - Det er ikke noget for mig.
Jeg er bymenneske og har brug for fire vægge og en seng.
Desuden har jeg møder hele den næste måned.
Men gør du det. Du har den rette indstilling.
Jeg ved godt, at det lyder Florence Nightingale-agtigt.
Men jeg er ligeglad. Og jeg ved godt, at du synes, jeg er skør.
Jeg forstår godt, du ikke kan, men henter du mig i lufthavnen?
- Henter du mig i lufthavnen? - Selvfølgelig gør jeg det.
Tre år uden en dråbe regn. Og så krigen.
Folk forlader deres hjem. Går i mange dage.
Vi har ti lejre på sydsiden. For mange mennesker, ikke nok lejre.
Mæslinger. Kender du mæslinger?
Naturligvis.
Flere dør af mæslinger end af diarré. Ingen vaccine.
- Vi har vaccine med ... - Og kolera.
Vi graver dybt for at få godt vand. Der er sult og død overalt.
- Du taler godt engelsk. - Missionærerne har lært mig det.
- Er du gift? - Jeg har ikke brug for nogen mand.
De tigger om at blive gift med mig, men jeg kører lastbil.
Dovne mænd. Uduelige.
Jeg er også for gammel. Ingen i min landsby vil have en kvinde over 18.
I min stamme er grænsen 30.
Stop! Stop, lastbilen.
Abraha ...
Er det din søn?
Abraha?
Ingen baby. Vi kører. For farligt at stoppe.
Vi kører nu.
Det er spild. Både barnet og moderen.
Dumme babykvinde!
Ti stille, Tula.
- Du kan få fire sække. - Ikke nok. Jeg tager en lastbil.
Halvdelen af deres mad? Hvor mange er I? 50? 100?
- Mine mænd kæmper ... - Ja, ja. For folket.
Camels. Cigara ...
Det smager godt.
Otte sække. Fire fra hver lastbil. Det er rimeligt.
Mr. Elliott? Retfærdigt, ikke?
Velkommen til hungersnødshjælpen.
Okay, stop den!
Undskyld ...
Barnets mor er i lastbilen. Hun er såret.
- For sent. - Hvad?
- Det nytter ikke. - Hvorfor?
Ud over de sygdomme, de måske har, er de for svage til at overleve.
- Kan du bare beslutte det? - Jeg er læge. Jeg har 30.000 ...
Det ved jeg. Det hørte jeg i London.
- Gjorde du? - Men du bør hjælpe dem.
- Så det synes du? - Ja.
Du betaler for lastbilerne for at få lov til at føle dig god.
Skal vi tage et billede? Stakkels, rig pige holder døende, sort baby.
Friser dig, så ser du rigtig godt ud.
Jeg så barnet fra bilen. Jeg har også hans sårede mor med.
Vil du ikke nok kigge på dem?
Det er vel meget rimeligt.
Kat ...
Hej. Jeg hedder Kat.
Jeg er administrator og logistiker, hvis det ikke lyder for flot.
Og du har truffet Nick, som er vores gruppeleder og fuldtidslæge.
Han har meget at se til i øjeblikket.
Maddistributionscenteret. Primitivt, men effektivt, som resten af os.
- Hvor længe holder det, jeg kom med? - Tre-fire dage.
- Ikke mere? - Desværre ikke.
- Hvad så når maden slipper op? - Vi plejer at finde ud af noget.
Det handler om penge. Eller mangel på dem.
Men med lidt hjælp klarer vi os.
Jeg tror ikke, du skal ...
- Må jeg? - Ja.
Der har vi jo mrs. Bauford.
Undskyld rodet.
Det her ser man ikke på medicinstudiet.
Kat.
Hvis du får kvalme, så luk øjnene og tænk på små ponyer og is.
Er det parfume?
Du har parfume på midt ude i en skide ørken.
- Tager nogen sig af drengen? - Ja, frue. Jeg kigger på ham nu.
Som De bad om.
- Hvad betyder det? - Sodavand. Hent en Fanta til hende.
Underligt, ikke? Alle de planer, man har, og folk, man vil se.
Det eneste, hun lever for, er en slurk sodavand.
Hun har ondt. Kan du ikke gøre noget?
Monica, send bud efter mere medicin.
- Tror du, det er St. Elsewhere? - Hun har ondt.
- Hun er holdt op med at have ondt. - Har du spurgt hende?
Hamadi.
Spørg hende, om hun har ondt.
Hun ...
... siger, at sulten gør ondt.
Døden er mere sulten end smerten, så hun siger tak.
Hun siger tak til dig. Hun har givet dig et nyt navn.
Metahaney, "ham, der stjæler fra døden".
Tror du, han sætter sig op og drikker?
Han kan knap bevæge læberne og da slet ikke holde en kop.
- Jeg prøver bare at hjælpe. - Man skal vide, hvad man gør.
Jeg ved godt, at du synes, jeg er dum og bare skal tage hjem.
Det har jeg fattet.
Få fat i noget HEM-mælk hos Monica.
Lad ham slikke det af din finger. Lidt ad gangen.
Hvis der kommer liv i ham, så kald på en sygeplejerske.
Og gør der ikke, så har han da nogen hos sig, når han dør.
Hvor mange?
Kat?
- 11 hos os. - 12.
- Den 10-årige. - Det giver 39.
- Flere end i går. - Ja.
Hyr flere mænd til at grave huller. Om natten, så ingen ser det.
Folk skulle jo nødig dø af depression, vel?
- Hvordan går det med vandet, Joss? - Ikke noget endnu.
Kardanakselen knækkede, og vi er nede på 2 l pr. person pr. dag.
- Hvad med tankene? - Ja, den er god.
Får vi ikke den nye brønd i gang, er vi færdige.
- Hvad skal du bruge? - En ny kardanaksel, har jeg sagt.
Lad mig se, hvad jeg kan gøre.
Jeg kan fortælle, at regeringen omsider kommer i morgen.
Mr. Ningpopo vil tilbringe cirka en time her.
- Så længe? - Måske er vi heldige.
I morgen tager vi hul på den nye medicin og vaccinerer mod mæslinger.
Tag de yngste først og fortsæt, så længe der er noget.
- Jeg tjekker sprøjterne. - Nej, jeg har brug for dig og Tula.
Joss, dit hold må grave et nyt toiletområde væk fra lejren.
- Og hæld klor i al vandet. - Tankvandet er udmærket.
Hæld klor i det hele. Der er for stor infektionsfare.
- Okay. - Okay. I orden.
Lad mig vide, hvad jeg skal have klar til Ningpopo.
To ludere og en enkelt til Melbourne.
Business- eller turistklasse?
- Godnat, Sarah. - Godnat.
Åh, det glemte jeg.
Drengens mor. Hun er død.
Vi klarer den ti dage mere. Måske fjorten, hvis vi er heldige.
Hvad med USAID?
- Ikke noget. - CARE?
CARE, USAID, Oxfam og WFP lukker øjnene.
Alle har fået et akut anfald af medlidenhedssvigt.
Hvad med den gamle?
Fra min far fik jeg det høfligste "Rend mig", jeg nogensinde har hørt.
Hvad med Steiger?
- Nogle tjenester, oplysninger ... - Våben.
- Hvad har marxisterne gjort for os? - Nej.
- Hvorfor ikke, hvis vi ikke har andet? - Det var ikke meningen med det her.
Sådan vil jeg bare have det.
Hvad fanden er det?
Schumann, tror jeg.
Hej.
"Jeg drømmer om barndom."
"Jeg drømmer om kærlighed."
"Om en have, hvor en dreng leger, evigt ung."
"Barndomsscener", -
- en del af en serie fra Schumann's Lederhosen.
Lederhosen er bukser.
Aha.
Sange hedder "Lieder" på tysk.
Lieder. Ja, det er rigtigt.
Ville du noget?
Barnet ... Prøvede du med HEM?
- Ja. - Og?
Ingen forandring.
Det kan godt tage et stykke tid.
Babykvinde. Kom.
Ja.
Et liv.
Ningpopo er kommet.
Vi er på 800 kalorier om dagen. Om få dage er det 500.
- Vi klarer ikke næste uge med. - Umuligt.
Så er der sikkerhedsspørgsmålet.
Uden mad kan jeg ikke garantere for mine folks sikkerhed.
Mad og sikkerhed er to forskellige ting.
Ja, men der er jo sammenhæng.
Hvis vi kan få noget majs, ville det være en start.
- Jeg skal drøfte det med WFP. - De skylder os tilbage fra august.
- Hvabehar? - Al det majs ...
- Hvem skylder jer noget? - WFP. Det står nok i Deres papirer.
- Der er WFP ikke nævnt. - Så er der fejl i dem.
Lad os gå videre til sikkerheden.
Vores soldater har ikke erfaring nok. Vi har et andet møde kl. 16.
Så lad os tage et område ad gangen.
- Der er ingen sammenhæng. - Sammenhæng?
Uden mad bliver de desperate og flår lejren fra hinanden.
- Det handler om sikkerhed. - Dæmp Dem.
De dør sgu alle sammen.
Bare se at få leveret noget mad.
Ingen undskyldninger, ingen bestikkelse, gør det.
Jeg bryder mig ikke om Deres insinuationer.
Ingen penge skifter hænder uden autorisation.
- Proceduren ... - Proceduren, min bare!
Deres venner hæver prisen på vand ved at begrænse leveringerne.
Følger de proceduren?
- Og det skal man høre fra Dem? - Fra mig?
De tager uden tilladelse en flygtning med Dem -
- og lader ham dø som et dyr i et fremmed land.
Et barns død er ikke en mindre forseelse.
Jeg forsikrer Dem, at man holder øje med Dem.
Hvad?
- Vi havde ikke fået noget alligevel. - Nu gør vi i hvert fald ikke.
Hvad er der sket med hans bil?
- Passer den til vores borehul? - Skider kænguruer ude i bushen?
Vi har ikke noget valg.
Vi har brug for Steiger.
Dr. Callahan?
Jeg har nogle rejsechecks, og jeg rejser i morgen, så ...
Jeg lægger dem her.
- Det er Elliotts område. - Skal jeg ...?
Nej, jeg giver ham dem bare.
- Lukker han lejren? - Måske.
Men så dukker vi bare op et andet sted.
- Jeg beundrer dig for dit arbejde. - Beundrer?
- Hvorfor er du så svær at tale med? - Hvorfor er du?
- Hvorfor siger du aldrig mit navn? - Hvabehar?
Du siger aldrig mit navn. Hvorfor?
Hvad gør du, når du er ved at blive forkølet?
- Hønsekødsuppe, aspirin, whisky ... - Lader du den aldrig bare komme?
- Uden at tage noget? - Nej.
Vi drukner den, dulmer den. Gør alt for ikke at mærke noget.
I London siger ingen Metahaney eller takker en som her, -
- for her føler de det hele.
Her er ikke noget smertestillende.
Det er noget af det reneste ... lidelse.
Når man har set den slags mod hos en lille ...
... hos et barn ...
... kan man så andet end at tage ham i sine arme?
- Kan du huske drengen i London? - Selvfølgelig.
Den første, jeg reddede. Ti år. Så tynd, at han knap kunne stå.
Men han fandt styrke til at begrave resten af sin familie.
Vi aner ikke, hvad mod er.
Han skrev små sedler til mig.
Han hjalp mig på klinikken. Han var god.
Han var sød og god. Ville være som mig.
Fjollet, men det gjorde mig tilfreds med mig selv, -
- så jeg tog ham med til London. Min talisman, mit modige Afrika.
Hvordan kunne jeg være så fandens dum?
Hvordan kunne jeg være så egoistisk?
Sagen er, -
- at han var min ven.
Han havde et navn.
Så nu er jeg nødt til at mindes ham.
Hvis alle dem, jeg mister, har et navn ...
Hej.
- Er du klar? - Ja.
- Har du fået sagt farvel? - Ja.
Nå, men så ...
Det er min veninde hos UNHCR. Hun ved, hvor du får fat i os.
Det er nogle gode folk, hvis du skulle få lyst til at kaste dig ud i det.
Jeg er glad for, at du kom, Sarah. Det betød meget for os.
- Tak. - Nej, det er mig, der takker dig.
Yekenelay. Det betyder "tak".
Så siger du gensebka. Det betyder "ingen årsag".
- Gensebka. - Godt.
- Meget buddhistisk. - Giver buddhister knus?
Selvfølgelig. Jeg er jo amerikaner. Jeg omfavner alt.
- Skal jeg hente Nick? - Nej.
Farvel.
Pas på dig selv og alle de andre.
Jeg skal prøve. Lad høre fra dig.
Jimmy! Mor har noget, hun skal lave.
Kom nu, skat.
Jeg tæller til fem. En, to, tre ...
- Jeg læser to kapitler. - Tre.
Okay, tre.
Du er bare en lille frækkert.
Far!
- Goddag. - Jeg får tre kapitler.
Tre kapitler. Skønt.
- Læser du? Jeg skal ordne noget. - Selvfølgelig.
Hop i seng. Tjep, tjep. Far kommer om lidt.
- Hvad får han læst? - Den ligger på hans natbord.
Godt.
- I morgen ... - Jeg er på kontoret hele dagen.
- Jeg er nødt til at søge arbejde. - Ring herhjemmefra.
Halvdelen af byen søger arbejde. Jeg er nødt til at troppe op.
- Kan din far ikke ringe til nogen? - Han har gjort, hvad han kunne.
Far mistede alt ved krakket ligesom alle andre.
Jeg ved det godt.
Så ... jeg synes, jeg skal møde op.
Jeg har aftalt møder, fordi du ville køre ham til skole.
Kan han ikke køre med nogen fra skolen?
Du ringer. Jeg er dødtræt af at bede folk om tjenester.
Lad være! Du kunne have gjort det noget før.
- Jeg ville bare hjælpe. - Du fedter.
Og hvad så?
Er der noget galt i det? Vi kan da godt skændes.
Og jeg kan råbe op.
Jeg hader at være arbejdsløs.
Men hvorfor gøre hinanden endnu mere elendigt tilpas?
- Sarah ... - Se, hvor rodet her er.
Det går nok alt sammen.
Jeg kan måske få et møde med en, som har styr på fremtiden.
Jeg vil forsøge at få et møde med ham.
Vi finder ud af det.
Han venter på, at du skal læse for ham.
Tak ... Ja, jeg er med.
Det er noget sludder, Michael.
UNHCR sender mere hjælp til Honduras end noget andet FN-agentur.
Netop nu ...
Folk ved ikke, hvor Honduras ligger.
... kommunistisk undertrykkelse.
Nej, nord for Panama i Det Caraibiske Hav.
... man kan næsten ikke tro det. Berlinmuren falder endelig.
Det er derfor, jeg har brug for støtte.
... 9. november 1989, et nyt kapitel i verdenshistorien.
Jeg ringer tilbage, Michael.
UNHCR.
- Sarah? - Hvem taler jeg med?
- Det er Elliott. - Elliott?
- Hej. - Hvordan går det? Alt vel?
- Ja. - Hvor er du?
Jeg står faktisk i en telefonboks i London.
- Hold da op. - Forbindelsen er elendig.
- Ingenting virker i det her hul. - Hvornår kan vi ses?
Jeg står på Holland Park undergrundsstation lige nu.
- Kan vi mødes ved parken? - Ja, selvfølgelig.
- 13.30? - Perfekt.
- Henry? - Hej, skat.
Bea kiggede forbi. Hun har arbejdet hos far.
- Skulle du ikke til jobsamtaler? - De blev aflyst.
Jeg skulle hente noget til Jimmy. Jeg henter ham nu.
Goddag.
Har man set mage.
Kom og sæt dig.
- Det er rart at se dig. - I lige måde.
- Fik du mit sidste brev? - Ja, fra Pakistan.
Det er jo flere måneder siden. Har jeg ikke ...?
Du har haft travlt med at redde liv. Du er tilgivet.
Nu er vi i Cambodja ved grænsen til Thailand.
Alt vel?
- Hvordan går det derhjemme? - Udmærket.
- Jimmy. - Han er skøn.
Bien sûr.
Nu er du så i London og ringer pludselig til mig.
Er det, fordi jeg arbejder for FN, eller fordi du ikke tør andet?
Begge dele.
Lad mig høre.
- Hvad ved du om Cambodja? - Der er borgerkrig.
Kommunistiske koalitionsstyrker ledet af De Røde Khmerer -
- mod kommunistiske vietnamesere i regeringen.
- Her kaldes det politisk ironi. - Nick kalder det bunkepul.
Nick er jo ikke den, der sparer på kraftudtrykkene.
Hvordan har han det?
- Har han det godt? - Nick er Nick.
- Var det her hans idé? - Vores begges.
Jeg ville også gerne se dig. Og den slags er altid mig.
Nick duer ikke til den slags. Det så du jo.
- Hvor kom jeg til? - Cambodja.
Ifølge Washington eksisterer stedet ikke, -
- selvom ca. 500.000 mennesker styres af De Røde Khmerer.
Dysenteri, mæslinger, lungebetændelse, nul vacciner.
Der dør 15-20 hver dag i alle landsbyer.
Og der er mange landminer, og vi har ingen proteser til folk.
- Der er ikke rart. - Hvad skal du bruge?
Jeg har samlet en container med vacciner, medicin og det sædvanlige.
Men der er så meget korruption derude, så jeg tænkte på ...
Sig det nu bare, Elliott.
Om vi kunne FN-stemple det.
FN indgyder stadig respekt. Som ekstra beskyttelse.
Jeg tager det fulde ansvar. Du laver bare papirarbejdet.
Vi har sendinger til Thailand og Cambodja.
- Jeg sætter bare dit navn på listen. - Tak.
- Og jeg følger det til dørs. - Det behøver du ikke.
- Det gør jeg altså. - Cambodja er noget andet.
Jeg følger det til dørs.
- Hvad vil de have? - Penge, miss Sarah.
Når de ser dig, vil de have mere. Altid flere penge.
Det vil jeg ikke være med til.
- De får ikke flere. - De vil have flere.
- De har fået deres 10 %. - Kontrakt er lort. Du betaler.
- Nej. - Miss Sarah.
- De får ikke flere penge. - Du kan ikke sige nej.
- Sig, at de skal læsse resten af. - Ellers hvad?
Det er ikke Chelsea-fodbold. Det er Cambodja. Du betaler.
Det er to uger forsinket. Hvad foregår der, Steiger?
- Vil du have en øl? - Jeg vil vide, hvad der foregår.
Kasserne var forsinket.
Er du klar over, hvor hurtigt mæslinger spreder sig?
Jeg har meget andet på samvittigheden. Du er ikke mit eneste barn.
Bare giv mig pengene.
Det var smart at få dine FN-patter hertil.
Vil du have et knald? Der er frit valg.
25.000. Og sig til det skravl af en oberst, -
- det er 25 mere, end han fortjener. Mrs. Bauford venter.
Hør her, dit svin. Hvis der sker hende noget ...
Hvad så? Husk, at du ingenting kunne uden mig, Callahan.
Du har fået dine penge, så nu gør du det her rigtigt.
Hvad er der galt? Er du mørkeræd?
Pis nu ud og red nogle liv.
Hvordan skete det ... om jeg må spørge?
Jeg var syg. Dårlig lunge. Tuberkulose.
Dengang ingen læge, hvor jeg boede. Røde Khmerer dræber alle læger.
Så jeg gå til grænsen efter medicin, men skal gennem minefelt.
Man glemmer aldrig den lyd.
Man hører et "klik", når ens fod udløser en landmine.
Når man hører det, er det for sent. Men det ramler i ens hoved.
Man tænker: "Hvis jeg nu springer eller finder en sten med samme vægt."
Men der er ikke noget, man kan gøre.
Når man hører klikket, er det godnat.
Men jeg var heldig. Mistede kun mit ben.
- Nogen problemer? - Nej.
Du har ikke parfume på.
Fortæller du mig, hvor vi skal hen?
Et sted i nærheden af Pailin. Ved grænsen.
- Og det gøres bedst pr. båd? - Kan du ikke lide min båd?
Den er meget dig.
Det er sikrere.
Man undgår vejspærringer, vietnamesere og anden galskab.
"Mørkets hjerte", du ved. Rædslen.
- Det er det faktisk. Rædselsfuldt. - Og nu vil du fortælle mig hvorfor.
Elliott duer ikke til det. Han giver dig den buddhistiske version -
- med templer og gode mennesker, og det er en gang ævl.
De Røde Khmerer bruger Pailin som skjulested.
Alle lever med rædslen.
De laver børn på kvinderne og bruger børnene som mineryddere.
Og får vi hjulpet nogen, stjæler de alt det, der ikke er skjult.
- Hvorfor lader de jer være der? - De har ingen læger.
Jeg burde synge "Old Man River".
Lad være.
Goddag, oberst Gao.
Hyggeligt at se dig igen.
- Kasserne. Hvem de til? - Det ved du da godt.
Jeg lover dig, at kun kvinder og børn får det.
Forsigtigt! Det er medicin, for pokker.
Hvad er der galt?
Det er en computer. Dem bruger alle ngo'er her.
I må ikke smide det væk. Det er livsnødvendigt.
Oberst, jeg er fra FN. Lasten er beskyttet.
Hvis der sker noget med den, vil Deres navn ...
Det kender jeg ikke noget til. Nogen ...
Oberst Gao, du kender mig. Jeg sværger ved Gud ...
Dumme svin!
- Hvad var det? Forklar mig det? - Det kan jeg ikke.
En fælde. Jeg kendte intet til bogen, udstyret ...
Vidste du det med geværerne?
- Svar mig! - Ja, det vidste jeg.
Jeg kom hertil for at hjælpe.
- Du behøver ikke transportere våben. - Her gør man.
Og så skide være med de næste, der kommer med medicin.
Bare du får, hvad du skal bruge, er du skideligeglad med resten.
Her kommer ikke andre.
Skal børnene dø af mæslinger, fordi jeg overholdt reglerne?
Er det den pris værd, eller dræber jeg flere, end jeg redder?
Tror du ikke, jeg overvejer det hvert minut døgnet rundt?
Hvad er værst? Fortæl mig, hvad jeg skal gøre.
Hvad skete der?
Kompromittér aldrig mere en anden organisation for din egen skyld.
Nej.
- Du kom frem. - Rart at se jer.
- Jeg skal vist sige tillykke. - Ja, er det ikke vildt?
- Hvad skete der? - Gao konfiskerede geværerne.
- Han fandt efterretningspapirer. - Hvad for efterretningspapirer?
Aner det ikke. Han var advaret. Han fandt dem og flippede helt ud.
- Vi får ballade med De Røde Khmerer. - Vi rejser i morgen.
- Nej, før. - Vaccinerne skal ikke gå til spilde.
- Vi skal af sted nu. - Først når vi har vaccineret.
Det er ikke værd at sætte livet på spil for.
Gør, hvad du vil. Jeg bliver.
Joss, vores jod skal pakkes. Hvor mange førstehjælpspakker har vi?
Han siger, at vi har stjålet hans papirer og geværer.
Fortæl ham sandheden. Og at vi forsøger at redde hans folk.
Han vil skide på folket. Han vil have papirerne.
Snak ham efter munden. Bare træk tiden ud.
Hvad vil han have os til?
Vi skal gøre det godt igen. Tage med til Pailin.
Du ved, hvad det betyder.
- Nu, siger han. - Okay.
Sig, at Sarah er fra FN, og det er vigtigt for Angka.
Hvis der sker os noget, korsfæster FN ham.
Han siger, I er CIA-agenter, som arbejder for Vietnam.
En af jer skal dø.
Engelske læge, du siger, at du kun tænker på mit folk.
Liv betyder ingenting. Vi tjener kun Angka.
- Det skal du få at se. - For guds skyld. Det er kun et barn.
Sig, de skal smide deres våben.
De skal smide deres våben nu!
Sig, de skal fjerne sig.
Hvis bare vi går mod vest, rammer vi floden.
- Det er ca. 3 km. - Lejren ligger lige inde i Thailand.
Gud fri mig vel!
De Røde Khmerer er kommet til landsbyen.
De indhenter os.
Fortsæt.
Sig til dem, at vi næsten er der.
Sierra Tango 619.
Det er post Red Seven.
Sierra Tango, kom ind.
Miss?
Jeg far.
Chef!
Se! Helikopter!
- Det er vietnamesere. - Så holder de dem beskæftiget.
Nick.
- Det er ikke din skyld. - Jo.
Hvis jeg havde lyttet til ham, var det her ikke sket.
Jeg kunne sgu ikke engang give ham en ordentlig begravelse.
Elliott havde viet sit liv til at hjælpe andre mennesker.
Og han endte med at dø for dem.
Vær stolt af ham.
Du kan savne ham, -
- men vær stolt af ham.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op uden ham.
Jeg er nødt til at fortsætte.
- Der er så meget ... - Jeg er bekymret for dig ... her.
Jeg frygter, at der skal ske dig noget.
Hver dag i fire år.
Jeg vågner og tænker på, om du stadig lever, og hvor du er.
Skal jeg ringe efter noget roomservice?
Chokoladekage.
Og lidt aircondition. Det ville være dejligt.
Hvordan mødte du Henry?
- Han stod og kiggede på en Rothko. - Er det en opvaskemaskine?
En maler. Jeg arbejdede i et galleri.
Og en dag kom Henry derind.
- Hvor gammel var du? - Jeg var for ung.
Men I blev sammen.
Ja.
Ægteskabet gik i stykker for længe siden.
Men vi er blevet sammen for Jimmys skyld.
- Du elsker ham meget højt, ikke? - Han er fantastisk.
Jeg må finde ud af at komme til New York.
Besøge Elliotts forældre og fortælle dem, hvad der er sket.
- Hvor længe er du væk? - Aner det ikke.
Hvad sker der?
- Hvad laver du? - Jeg er fuldstændig vild med dig.
Jeg kan ikke få dig ud af hovedet. Jeg tænker altid på dig.
Du er i mit hjerte. I hvert eneste hjerteslag.
Men jeg kan ikke tage med dig.
- Jeg er ikke god for dig. - Det passer ikke.
Hvis jeg kunne leve mit liv om, ville jeg ikke slippe dig af syne.
Men du hører til hos din familie, og jeg her.
For uanset hvad vi gør, går det ud over nogen.
En, to, tre ...
Tak, Jimmy.
Tak, lille skat. Det var smukt.
Smuk musik, en smuk kage ...
- Min musik var flottere end kagen. - Mor!
- Begge dele var lige dejlige. - Pust hellere lysene ud.
Vent, til du får et lys pr. tiår. Så ved du, du er blevet gammel.
Husk at ønske.
Mor, hvornår skal vi åbne gaverne?
- Nu. - Mange kender hendes arbejde.
I Elliott Hauser-fonden for Menneskerettigheder.
De seneste år er hun blevet lobbyist i Whitehall -
- i asyl- og flygtningebeskyttelsesspørgsmål.
Mine damer og herrer, jeg har den store glæde at præsentere -
- vores nye talskvinde for UNHCR her i England: Mrs. Sarah Bauford.
Tak, Michael.
Tak.
Mine damer og herrer, jeg er meget nervøs over at stå her i dag.
Men jeg er også meget beæret, -
- for UNHCR var den organisation, Elliott Hauser introducerede mig for.
At jeg får tilbudt denne post ville have glædet ham umådeligt.
Over 50 mio. mennesker er flygtninge eller hjemløse i verden i dag.
På grund af snæversyn og manglende midler -
- kan vi kun nå ud til halvdelen af de nødlidende.
Så vi er afhængige af vore partnere, -
- det netværk af nødhjælpsfolk i El Salvador, Angola, -
- Tjetjenien, Sri Lanka, ngo'erne -
- lige fra Oxfam til de små poster, som køres af folk som Elliott og ...
Og jeg beder for dem, der fører hans arbejde videre -
- uden sikkerhed og beskyttelse, hvor de så end er i verden.
Undskyld ...
- Hej. - Hej.
Tak, fordi du kom.
Jeg har krydset Atlanten, så hvad betyder en taxatur til parken?
- Undskyld. Er de sure? - Pyt da med det, Sarah.
De nød det. "Hun er tosset" giver mere at snakke om end en tale.
Jeg har fået et brev fra Nick, og jeg tror, han er i knibe.
- Hvad skriver han da om? - Ikke rigtig noget. Bare småting.
- Hvor er han? - I Tjetjenien.
Han leder vist en lejr der.
Jeg må finde ham. Du har kontakter til at finde ud af, hvor han er.
Du ved udmærket godt, at der er meget farligt i Tjetjenien.
Jeg kan godt få en historie der. Du hører fra mig, når jeg ved noget.
Godt.
Tak.
Måske flygter vi alle fra noget.
Men nu kan jeg se, at der ikke er noget at frygte.
At den verden, vi klynger os til, og de liv, vi værner om, -
- er en del af noget større, noget mere.
Når jeg kigger på mine børn, er det så tydeligt, -
- håbet, chancen for at leve, at jeg ved, det er værd at kæmpe for.
"Brylluppet var storslået."
"Alle var med, også dværgene og dyrene fra skoven, -
- og der blev grædt af glæde og sunget af lykke, -
- og prinsen og prinsessen levede lykkeligt til deres dages ende."
- Hvordan ender den rigtigt, mor? - Hvad mener du?
Hun vågner og ser prinsen og siger:
"Ad, drenge. Fy for pokker!"
- Hallo? - Det er Charlotte. Er Sarah der?
Hej. Hun er oppe hos børnene. Skal jeg give hende en besked?
Kan du ikke bare ...? Bare sig, at jeg ringer senere.
Jeg kan godt tage imod besked.
Jeg har nogle nyheder, som jeg faxer til hendes kontor i morgen.
- Okay? - Det skal jeg sige.
- Tak, Henry. Hej. - Hej.
Det var Charlotte. Hun havde nogle nyheder.
Hun ville faxe dem til dit kontor.
Bare sådan?
Du kysser børnene, kradser en besked ned og sniger dig ud af huset.
- Er du klar over, hvor ondt det er? - Jeg sniger mig ikke ud af huset.
- Jeg forlader ikke børnene. - Du kunne have talt med mig.
- At skrive en besked er ligesom ... - Jeg mente, at det var lettere.
- End hvad? - End at tage den her snak igen.
Det er bare så ...
Jeg regner med at være tilbage fredag.
Der er mad i fryseren. Deres badetøj ligger i tumbleren.
De skal til svømning i morgen kl. 16. Det hele står på sedlen.
Det her skal være så nemt som muligt for dem.
Så taler vi om det hele, når jeg kommer hjem.
En snigskytte!
Åh gud ...
Det er ren massakre.
Ingen vestlig leder har fortalt, hvad der foregår her.
Ingen trusler, ingen kritik, intet. Det er, som om stedet ikke findes.
Og nu skal vi dække over dem.
De skulle hellere tage at lette røven og ... Undskyld, at jeg bander.
- Frys billedet der. - Kan vi stoppe her?
Okay.
Folk siger, det er anderledes nu. Det har jeg ikke bemærket.
Tjetjenien, Somalia, Cambodja, Etiopien. Det er det samme lort.
Det fortsætter, så længe vi foregiver, at vores loyalitet ...
Kan du klare det?
- Hvad ved du? - De optog det for seks dage siden.
Lydmanden er død, kameramanden ligger i koma, og Nick er forsvundet.
Vi tror, de var ude efter penge, men de har ikke krævet løsesum.
Det er Bob Strauss fra ICRC. Han har hjulpet os.
- Tak. - Hej. Sæt dig endelig.
Indtil videre ved vi ikke, hvem der har bortført Nick.
Om russerne eller tjetjenerne var sure på ham, men der var et motiv.
- Hvad lavede han? - Han var ikke kun læge mere.
Det er ikke nogen hemmelighed, -
- at Nick ydede mere end nødhjælp.
Hvordan finder vi ham?
Ingen, jeg har talt med, har nogen spor endnu.
Kan vi tilbyde en dusør?
Kan vi gøre noget?
Det bedste, du kan gøre, er at vente tålmodigt på hotellet.
Nej.
Hør nu her, Sarah.
De tager journalister og Røde Kors-folk. Du skal ikke føle dig sikker.
Det gør jeg heller ikke.
- Gør, som Strauss siger. - Jeg er ligeglad med, hvad han siger.
Jeg elsker dig. Der må ikke ske dig noget. Tag hjem.
Du hører fra mig, hvis der er nyt.
- Sig det. - Hvad?
Sig det.
Når folk forsvinder her, vender de ikke tilbage.
Jeg rejser ikke, før jeg har fundet ham.
Okay.
Charlie?
Hvem er det?
Mrs. Bauford, jeg er Jan Steiger. En af Nicks venner.
Må jeg have lov?
Vi samarbejder nu og da.
Din seng står for tæt på vinduet.
- Samarbejdede I her? - Ja ... på en måde.
- Hvordan fandt du mig? Min søster? - Nej, jeg er ikke journalist.
Jeg er i import-eksport-branchen. I Cambodja traf vi næsten hinanden.
Nick nævnte dig nogle gange. Det kan jeg godt forstå.
- Hvad vil du? - Det samme som dig, mrs. Bauford.
Jeg vil vide, hvor Nick er.
Oppe i bjergene, har jeg hørt. En oprørerlejr 10 km herfra.
Hele området bliver bombet af russerne, men jeg fik radiokontakt.
De var forhandlingsvillige og vidste, hvor han var.
Men jeg har intet hørt siden i går. Han er muligvis død.
- Hvorfor fortæller du mig det? - Jeg er nysgerrig.
Du kommer til det her lortehul og tror, du kan finde ham.
Hvad er det? Er det ...
Er det kærlighed?
Nå, men du er her i hvert fald.
Hvis jeg finder ham i live, mister jeg en agent mindre.
Hvis han er død, er han død.
Jeg risikerer sgu ikke min røv for en tåbe, der er stor i kæften.
Men du ...
Du vil sætte livet på spil for kærligheden.
Du kan få, hvad det skal være, mrs. Bauford.
Udmærket. Hvad gør vi?
Jeg har en ven. En lokal.
Han kan skaffe dig op i bjergene, og derefter er jeg kun tilskuer.
Kærlighed ...
Jeg søger Nick Callahan. Den engelske læge.
Kom.
Fem minutter.
Nick?
Nick, det er Sarah.
Vi skal væk herfra lige med det samme.
Der er en Røde Kors-lejr 6 km herfra. Vi går.
Kom nu, for fanden!
Op med dig, Nick!
Nick, kan du huske ...
Kan du huske, at jeg skrev til dig?
Og jeg fortalte dig, at du havde en datter. Anna.
Kan du huske det?
Du er far.
Og hun har brug for dig.
Hun har brug for, at du rejser dig op og går ud herfra.
Så op med dig. Op med dig, Nick.
Det var tæt på.
- Hvad? - Vi er mange penge værd for dem.
Det er ikke svært at spore os.
Jeg kan ikke. Fortsæt selv.
Hør nu efter!
De dræber mig ikke. De har brug for mig levende.
Jeg er penge værd for dem.
Får de fat i dig, voldtager og dræber de dig.
Du må hente hjælp.
Okay.
Sarah!
Løb, Sarah!
Du kan godt nå væk!
Hvad ...? Hvad laver du?
- Kom nu, Sarah! - Bliv der ...
Løb!
Når du læser det her brev, sidder jeg forhåbentlig ved din side, -
- og du fortæller mig, at det var dumt at skrive det -
- og vanvittigt at forsøge at finde dig.
Men det var jeg da nødt til.
Det er jo dig.
I al den tid, gennem så mange års adskillelse, -
- har jeg savnet dig.
Men du har altid været der.
Jeg er vågnet op sammen med dig hver morgen -
- og har lagt mig til at sove sammen med dig hver aften.
Du har altid været hos mig.
Dit mod, dit smil.
Din elendige stædighed.
Der har aldrig været afstand mellem os, og det bliver der aldrig.
Jeg elsker dig, Nick. Jeg elsker dig.
"Denne film er tilegnet alle nødhjælpsarbejdere -
- og de millioner, som er ofre for krig og forfølgelse."
"Vi beundrer deres mod og vilje til at overleve."